Adaptarea: Bubuloimare
Insulele din Portul Boston - 1954
Vino-ti in fire, Teddy. Vino-ti in fire.
E doar apă.
E multă apă.
Haide.
- Esti bine, sefu' ? - Da, sunt bine. Doar că...
Doar că nu suport apa.
- Tu esti noul meu partener. - Exact.
Nu e cel mai optim mod de intâlnire, cu capul pe jumătate in budă.
Nu prea merge cu "Teddy Daniels, omul si legenda".
Legenda ? Ce fumati voi acolo, in Portland, băieti ?
Seattle. Eu sunt de la biroul din Seattle.
- De când esti la Politia Federală ? - De 4 ani.
- Atunci stii cât de mică e. - Da.
- Tu ? Ai o iubită ? Esti căsătorit ? - Am fost.
- A murit. - Doamne, imi, imi...
Nu-i nimic.
A fost un incendiu in clădire in timp ce eu eram la muncă.
Patru oameni au murit. Fumul i-a venit de hac, nu focul.
- Asta e important. - Imi pare rău.
- Unde naiba imi sunt... tigările ? - Poftim, ia de la mine.
Puteam să jur că erau in haină.
Angajatii guvernului iti iau si pielea de pe tine.
Mersi.
- Te-au pus la curent cu institutia ? - Doar că e un spital de nebuni.
Pentru criminali nebuni.
Dacă erau doar oameni care auzeau voci si alergau după fluturi,
n-ar avea nevoie de noi.
- Acolo ne ducem ? - Da.
In partea cealaltă sunt stânci abrupte până la apă.
Docul e singura cale de intrare si de iesire.
Noi o să plecăm cum sunteti pe mal. Si v-as ruga să vă grăbiti.
- De ce ? - Vine furtuna.
SERIF ADJUNCT FEDERAL
N-am mai văzut insignă de serif federal până acum.
Director adjunct McPherson.
Bun venit pe Shutter Island. Eu am să vă duc la Ashecliffe.
- Băietii dv par cam incordati, dle. - Acum, dle serif, cu totii suntem.
AMINTITI-VĂ DE NOI CĂ SI NOI AM TRĂIT, AM IUBIT SI AM RÂS
Perimetru electrificat.
- Cum iti dai seama ? - Am mai văzut asa ceva.
Dlor, vi se va acorda tot ajutorul pe care-l putem oferi.
Dar pe perioada sederii, veti respecta protocolul. S-a inteles ?
Absolut.
Clădirea din cărămidă rosie e Pavilionul A, pentru bărbati.
Pavilionul B, pentru femei, e in stânga.
Pavilionul C e clădirea de pe stânci. Un vechi fort din Războiul Civil.
Cei mai periculosi pacienti sunt acolo.
Intrarea e interzisă fără consimtământul in scris si prezenta
atât a mea, cât si a dr. Cawley.
Asta s-a inteles ?
Te porti de parcă nebunia e contagioasă.
Trebuie să predati armele.
Dle McPherson, suntem serifi federali.
Ni se cere să avem arma la noi tot timpul.
Ordinul 319 din Codul Federal al Penitenciarelor prevede
că ofiterii din penitenciar detin autoritatea supremă.
Dlor, n-o să intrati pe poarta asta cu armele de foc.
Bine.
Acum că am terminat cu formalitătile, băieti, hai să-l găsim pe dr. Cawley.
- Când a scăpat ? Prizoniera. - Dr. Cawley vă va pune la curent.
Protocolul.
Ofiteri corectionali intr-o institutie de boli mentale... E un tablou ciudat.
E singura institutie de acest gen din SUA, si din lume.
Luăm doar cei mai periculosi pacienti cărora alte spitale nu le fac fată.
Si totul se datorează lui dr. Cawley. A creat ceva unic aici.
E un spital pentru oameni pe care societatea ii consideră intratabili.
Primul din clasă la Hopkins, apoi la Harvard...
Actele, dlor.
Prezentati insignele, dlor.
Dr. Cawley a fost consultat de multe ori de Scotland Yard,
MI-5, OSS...
- De ce ? - Ce vrei să spui ?
De ce ar consulta agentiile de contrainformatii un psihiatru ?
Va trebui să-l intrebi pe el.
- Dle serif Daniels. - Doctore.
Dle serif Aule. Multumesc, dle director-adjunct, asta e tot.
Da, dle. Mi-a făcut plăcere, dlor.
- A spus multe despre tine. - McPherson e om bun.
- Crede in munca pe care o facem aici. - Si care anume e asta ?
O fuziune morală intre lege si ordine si ingrijire medicală.
Scuză-mă, doctore. O ce intre ce si ce ?
Desenele alea sunt foarte fidele.
Pacientii erau tinuti in lanturi si lăsati in propria mizerie.
Erau bătuti până la sânge ca să fie scăpati de psihoză.
Le băgam suruburi in creiere.
Ii scufundam in apă cu gheată până-si pierdeau cunostinta sau...
... chiar se inecau.
- Si acum ? - Ii tratăm. Incercăm să-i vindecăm.
Si dacă nu reusim, măcar le oferim un oarecare confort. Calm.
Ăstia sunt toti... infractori violenti, nu ?
- Au rănit oameni. Pe unii i-au ucis. - In majoritatea cazurilor, da.
Atunci eu, unul, doctore, zic "la dracu' cu calmul lor".
Slujba mea e să tratez pacientii. Nu să-i judec.
- Deci, prizoniera asta... - Pacienta.
Mă scuzati. Pacienta.
O anume Rachel Solando, a evadat cândva in ultimele 24 de ore...
- Intre 10 si miezul noptii. - E periculoasă ?
Se poate spune asta. Si-a ucis cei 3 copii.
I-a inecat in lacul din spatele casei. I-a tinut sub apă până au murit.
Apoi i-a adus inăuntru si i-a asezat la masă. După aceea a mâncat.
- Si sotul ? - A murit pe plajele din Normandia.
E văduvă de război. S-a infometat când a venit aici.
Insista că nu erau morti.
- Scuze, doctore. Ai o aspirină ? - Esti predispus la dureri de cap ?
Câteodată. Dar astăzi sunt mai predispus la răul de mare.
Deshidratarea...
- Te simti bine, sefu' ? - Da.
In cazul ăsta, ai dreptate. Cu cât mai simplu, cu atât mai bine.
Mersi mult.
Rachel incă isi crede copiii in viată.
Crede, de asemenea, că locul ăsta e casa ei din Berkshires.
- Glumesti. - Nu admite că e intr-o institutie.
Ne crede curieri, lăptari, postasi.
Pentru a sustine psihoza că n-au murit a creat o structură fictivă elaborată.
Iar nouă ne-a desemnat roluri.
Ati cercetat imprejurimile ?
Directorul si oamenii lui au bătut toată insula. Nicio urmă.
Si mai supărător e că nu stim cum a iesit din cameră.
Era incuiată pe din afară si singura fereastră are gratii.
Parcă s-a evaporat prin pereti.
Am adus-o aici după terapia de grup si am incuiat-o inăuntru.
Am venit in rondul de noapte si nu mai era.
Cum se face că nu acceptă adevărul ?
E intr-un spital de boli mentale, nu ? E ceva ce observi din când in când.
- Câti pantofi primesc pacientii ? - Două perechi.
Sănătatea mintală nu e o alegere. Nu poti alege să-ti treacă.
A plecat de aici descultă ? Nu putea face 10 metri pe terenul ăsta.
Dle ofiter ?
LEGEA CELOR 4 CINE E 67 ?
E sigur scrisul lui Rachel. Dar habar nu am ce e legea celor 4.
- Nu e un termen psihiatric ? - Mă tem că nu.
"Cine e 67 ?"
- Naiba stie ! - Asta e si concluzia mea medicală.
- Doar mâzgăleli intâmplătoare ? - Nicidecum. Rachel e desteaptă.
Sclipitoare, de fapt. Hârtia asta s-ar putea să fie importantă.
Scuză-mă, doctore, dar va trebui s-o păstrăm.
Si zici că trebuia să treacă pe aici ?
După stingere, infirmierii joacă cărti aici.
Azi noapte, 7 oameni au stat la capătul scărilor, jucând pocher.
Si totusi, Rachel a reusit să se strecoare pe lângă ei.
- De ce... ? - Cum ? S-a făcut invizibilă ?
Vom avea nevoie de acces la fisele personalului, medicilor,
gardienilor, ale tuturor celor in tură noaptea trecută.
O să ne gândim la cererea ta.
Nu e o cerere, doctore. Asta e o institutie federală.
- O prizonieră periculoasă... - Pacientă.
O pacientă a scăpat. O să te conformezi sau...
- O să văd ce pot face. - Va trebui să vorbim cu personalul.
Intelegi ?
O să-i strâng in sala comună după cină.
Dacă mai ai intrebări, poti cerceta impreună cu directorul adjunct.
Cel mai apropiat pământ e la 17 km si apa e gheată.
Curentul a fost puternic azi noapte. A venit fluxul.
S-ar fi inecat, zdrobită de stânci, si corpul i-ar fi fost adus la mal.
- Si pesterile alea ? Le-ati cercetat ? - N-avea cum să ajungă acolo.
Baza stâncilor e acoperită de iederă otrăvitoare, stejari, otetari.
Mii de plante cu spini mari cât scula mea.
Tu ai spus că n-are pantofi.
Bine, hai să verificăm in partea cealaltă.
- Ce e turnul ăla ? - Un far vechi.
Gardienii au căutat deja inăuntru.
- Ce e acolo ? Alti pacienti ? - Unitate de tratare a apelor.
Se intunecă in curând.
Opresc căutările in seara asta. Haideti, băieti !
Tu erai de pază pe scări, nu ?
Nimeni nu putea intra sau iesi fără să-l văd.
Rachel Solando...
De cine mai trebuia să treacă pentru a ajunge aici ?
De mine.
Glen Miga.
- Dle, n-am văzut nimic. - Si ai stat in post toată noaptea ?
Da, dar n-am văzut nimic.
Glen.
Spune-mi adevărul.
- Poate m-am dus la baie. - Ce ? Ai incălcat protocolul. Doamne !
- N-am lipsit mai mult de un minut. - Bine, hai să ne intoarcem un pic.
Dra Solando a fost dusă in camera ei la stingere.
Stie cineva ce a făcut inainte de asta ?
Nimeni ?
Haideti, cineva, oricine.
A fost la o sedintă de terapie de grup.
- S-a intâmplat ceva neobisnuit ? - Defineste "neobisnuit".
- Poftim ? - Ăsta e azil de nebuni.
Pentru criminali nebuni. "Obisnuit" nu-si prea găseste locul aici.
O să reformulez.
S-a intâmplat ceva in timpul terapiei de grup care să fi fost mai
memorabil, să zicem, decât...
- In mod normal ? - Exact.
Nu. Imi pare rău.
A spus dra Solando ceva in timpul terapiei de grup ?
O ingrijora ploaia.
Si nu-i plăcea mâncarea de aici. Se plângea constant. Inclusiv aseară.
Tu ai fost acolo. Era vreun doctor de fată ?
- Da. Dr. Sheehan a condus discutia. - Dr. Sheehan ?
Da. Conducea sedinta.
E psihiatrul care supraveghează ingrijirea lui Rachel.
- Va trebui să vorbim cu dr. Sheehan. - Mă tem că nu se poate.
A luat feribotul azi dimineată. Si-a amânat deja destul concediul.
Esti in stare de izolare completă, o pacientă periculoasă a evadat
si tu-l lasi pe doctorul ei principal să plece in concediu ?
Bineinteles. E doctor.
Ai numărul de telefon de unde s-a dus ?
Alo ?
E cineva acolo ?
Toate liniile au căzut. Furtuna afectează continentul.
Anuntă-mă când merge. Ofiterii trebuie să dea un telefon important.
Trebuie să-mi fac rondul, dar o să beau si o să fumez un trabuc acasă
pe la 9, dacă vreti să veniti.
Bine. Putem vorbi atunci, nu ?
Am tot vorbit, dle serif.
- Cred că mi-am gresit meseria. - E putin cam coplesitor.
A fost construit in timpul Războiului Civil, ca fortul unde e Pavilionul C.
Ăsta era sediul comandantului.
Când guvernul a primit nota, a fost trimis la Curtea Martială.
- Imi inchipui. - Frumoasă muzică. Ce e, Brahms ?
- E Mahler. - Exact, dle serif.
Iertati-mă. Colegul meu, dr. Jeremiah Naehring.
Cvartetul pentru pian si coarde in La minor.
Ce beti ?
- Whisky, dacă ai. - Apă minerală cu gheată, te rog.
Nu bei alcool ?
Mă mir.
Nu se bea in meseria ta ?
Destul de frecvent.
Si in a ta ?
- Poftim ? - In meseria ta. In psihiatrie.
Am auzit că e plin de betivi.
Nu, din câte am observat.
Si ăla ce e, ceai ?
Excelent, dle serif. Ai mecanisme de apărare remarcabile.
Trebuie să fii bun la interogări.
Cei ca tine... sunt specialitatea mea.
- Bărbati ai violentei. - Asta e o mare supozitie.
Nu e deloc o supozitie. Mă intelegi gresit.
Am spus "bărbati ai violentei". Nu vă acuz că sunteti violenti.
- E altceva. - Edifică-ne, te rog, doctore.
Amândoi v-ati făcut serviciul militar peste ocean.
Usor de dedus. Din câte stii tu, am fost amândoi functionari.
Nu, n-ati fost.
Din curtea scolii, niciunul din voi nu s-a dat inapoi de la conflicte fizice.
Nu pentru că vă plăceau, dar retragerea nu era o optiune.
N-am fost crescuti să fugim, doctore.
"Crescuti."
- Si cine te-a "crescut", dle serif ? - Pe mine ?
Lupii.
Impresionant mecanism de apărare !
Crezi in Dumnezeu ?
Nu, vorbesc foarte serios.
Ai văzut vreodată un lagăr de concentrare, doctore ?
Engleza lui e foarte bună. Tu, insă, accentuezi consoanele foarte tare.
Esti neamt ?
- E imigrarea legală o crimă ? - Nu stiu. Spune-ne tu.
Ascultati...
Avem nevoie de dosarele lui Sheehan si ale personalului.
Nu veti primi niciun dosar al personalului. Punct.
- Avem nevoie de ele. - Exclus !
Aiurea ! Cine e responsabil aici ?
Dr. Naehring a transmis cererea voastră consiliului de peste ocean.
- A fost refuzată. - Refuzată ?
N-au autoritatea de a refuza, si nici tu nu o ai, dle.
Continuati ancheta si noi vom face tot ce putem pentru a ajuta.
Ancheta s-a terminat. O să dăm raportul...
- Băietilor lui Hoover. - Băietilor lui Hoover.
O să luăm feribotul de dimineată. Haide, Chuck !
Frumoasă noapte.
O să stati la infirmieri.
LEGEA CELOR 4 CINE E 67 ?
Chiar ne facem bagajul ?
- De ce ? - Nu stiu.
N-am mai renuntat niciodată.
N-am auzit adevărul o dată, Chuck.
Rachel Solando nu s-a strecurat afară din celulă, descultă, fără ajutor.
Cred că a fost ajutată mult.
Poate Cawley e in conacul lui acum si-si revizuieste intreaga atitudine.
- Poate de dimineată... - E o cacealma ?
N-am spus asta.
Am găsit o stivă de din astea, Teddy. Mai esti vreodată treaz ?
Am ucis multi oameni in război.
De-asta bei ?
Esti reală ?
Nu.
- Ea e incă aici. - Cine ?
Rachel ?
N-a plecat.
Mai stii când am stat la cabană, vara ?
Eram atât de fericiti.
E aici. Nu poti pleca.
N-o să plec. Te iubesc atât de mult.
- Sunt doar oase intr-o cutie, Teddy. - Nu.
Ba da.
Trebuie să te trezesti.
N-o să plec.
Esti aici.
Nu sunt.
Trebuie să accepti asta.
Dar ea este.
Si el la fel.
Cine ?
Laeddis.
Trebuie să plec.
Nu. Te rog. Te rog. Nu mă pot desprinde de tine.
- Incă putin. Te rog. - Trebuie să-mi dai drumul.
Nu pot.
N-o să fie niciun feribot pe mizeria asta.
Doctore !
Trebuie să interogăm pacientii din grupul de terapie al lui Rachel.
- Ai spus că ancheta s-a terminat. - Păi n-am putut lua feribotul.
Rachel mai primea si un alt fel de tratament pentru boala ei ?
Stiti ce se intâmplă in domeniul bolilor mintale in ziua de azi ?
- Habar nu am, doctore. - E război.
Scoala veche crede in interventia chirurgicală. Psihochirurgie.
Operatii ca lobotomia transorbitală.
Unii pacienti devin rezonabili, docili. Altii spun că devin zombi.
- Si scoala nouă ? - Psihofarmacologia.
S-a aprobat un medicament, Thorazin-ul.
Relaxează pacientii psihotici. Ii imblânzeste.
- Tu din ce scoală esti, doctore ? - Eu ?
Eu am o idee radicală că, dacă tratezi un pacient cu respect, dacă-l asculti,
incerci să-l intelegi, poate o să reusesti.
- Pacientii ăstia ? - Chiar si ăstia.
In ziua de azi, primul pas e să le dai o pastilă si le trece.
Rachel Solando lua o combinatie de medicamente ca să nu fie violentă.
Dar era eficientă doar cu intermitente.
Cel mai mare obstacol in vindecarea sa a fost refuzul acceptării faptei sale.
"A fost."
De ce te tot referi la pacienta ta la trecut ?
Uită-te afară, dle serif.
De ce crezi ?
Peter Breene: a agresat-o pe asistenta tatălui său cu sticlă spartă.
Fata asistentei e desfigurată permanent.
- Abia astept. - Imi zâmbea.
Era atât de dulce. Dar i se citea in ochi.
Ii plăcea să fie goală, să sugă penisul.
Bine, dle Breene.
Si m-a intrebat dacă nu-i pot da un pahar de apă ?
Singură, in bucătărie ? De parcă nu era nicio smecherie ?
- De ce era o smecherie ? - Era limpede !
Vroia să-l scot ca să râdă de el.
Dle Breene...
Trebuie să vă punem niste intrebări, bine ?
Când am tăiat-o, a tipat.
Dar...
M-a speriat. La ce se astepta ?
Interesant.
Dar noi suntem aici să vorbim de Rachel Solando, bine ?
Stiti că si-a inecat copiii ? Si-a inecat copiii !
Trăim intr-o lume bolnavă. Ar trebui gazati ! Toti !
Retardatii, ucigasii, negrii !
Iti omori propriul copil, gazati scorpia !
Vrei să... incetezi ?
- Asistenta aia... - Incetează, te rog.
Poate si asistenta aia avea copii.
Si un sot.
Incerca să-si ducă zilele.
Să ducă o viată normală.
Scrie aici in dosarul tău...
... că i-ai smuls fata, nu ?
Felicitări ! N-o să mai fie normală niciodată.
Stii de ce ii era teamă ?
- De tine. - Poti inceta ?! Te rog !
Incetează !
Te rog ! Incetează !
- Stii un pacient Andrew Laeddis ?! - Nu !
Vreau să mă intorc.
N-o să ies in veci de aici. Nu sunt sigură că ar trebui.
- Scuză-mă că spun asta, dră Kearns... - Doamnă.
Dnă Kearns.
Dar păreti chiar foarte normală in comparatie cu alti pacienti de aici.
Am si eu zilele mele negre. Bănuiesc că toată lumea le are.
Dar majoritatea oamenilor nu-si ucid sotul cu un topor.
Eu, una, cred că dacă un bărbat te bate
si regulează jumătate din femeile pe care le vede si nimeni nu te ajută,
să-l căsăpesti nu e cel mai putin de inteles lucru pe care l-ai putea face.
Poate n-ar trebui să iesi.
Ce as face, dacă as iesi ? Nu mai cunosc lumea.
Se spune că există bombe care pot transforma orase intregi in cenusă.
Si cum le zice la alea, televizoare ? Voci si fete care ies dintr-o cutie.
Am auzit deja destule voci.
Ce ne poti spune despre Rachel ?
Nu prea multe. Era retrasă.
Isi credea copiii in viată.
Credea că incă trăieste in Berkshires si că noi eram vecinii ei.
Lăptarii.
- Postasii. - Curierii.
Dr. Sheehan a fost acolo in noaptea aia ?
Da.
A vorbit despre mânie.
Vorbeste-mi de el.
Cum e ?
E OK. Drăgut.
Plăcut la vedere, cum ar spune mama.
Ti-a făcut avansuri ?
Nu, dr. Sheehan e doctor bun.
- Se poate un pahar de apă, te rog ? - Nicio problemă.
Multumesc, dle serif.
Mai am o intrebare pentru tine, dnă Kearns.
Ai intâlnit vreun pacient Andrew Laeddis ?
Nu.
N-am auzit de el.
A fost instruită, a folosit aproape aceleasi cuvinte
ca asistenta si Cawley, ca si cum i s-a zis ce să spună.
Cine e Andrew Laeddis ?
I-ai intrebat pe toti pacientii de el. Cine e ?
Ce dracu', sefu' ? Sunt partenerul tău, pentru Dumnezeu.
Doar ce ne-am intâlnit.
Esti in domeniu de mult timp. Ai o datorie, o carieră.
Ceea ce fac eu...
... nu e tocmai ca la carte.
Nu-mi pasă de asta, sefu'. Vreau doar să stiu ce se intâmplă.
Când s-a anuntat cazul ăsta,
I-am solicitat in mod special, intelegi ?
De ce ?
Andrew Laeddis...
... era responsabil cu intretinerea in clădirea unde locuiam cu sotia.
Bine.
Dar era si piroman.
Andrew Laeddis a aprins chibritul...
... care a cauzat incendiul care a ucis-o pe sotia mea.
Dă-le drumul !
- Ce s-a intâmplat cu Laeddis ? - A scăpat.
Laeddis a scăpat, apoi a dispărut.
Acum vreun an, am deschis un ziar si era acolo. Un ticălos urât.
O cicatrice uriasă de la tâmplă până la buză. Ochi de culori diferite.
Nu e o fată pe care o uiti. A dat foc la o scoală. A omorât doi oameni.
A spus că vocile i-au spus s-o facă. A ajuns la inchisoare, apoi aici.
- Si după aia ? - Nimic.
A dispărut ca si cum n-a existat. Nicio urmă.
- Nu e in Pavilionul B. Rămâne C-ul. - Sau poate e mort.
La fel si Rachel Solando. Sunt multe locuri de ascuns un cadavru aici.
Numai intr-un loc n-ar observa nimeni.
Când pacienta aia, Bridget Kearns, m-a trimis după apă, ti-a zis ceva ?
Nu.
Hai, sefu'.
A scris.
FUGI
Sefu' !
Trebuie să intrăm. E ca-n Kansas aici !
- Stai ! - Nu, hai să mergem !
Ai grijă !
Dumnezeule !
Haide ! Acolo !
- Dumnezeule... - La naiba.
- Esti bine, sefu' ? - Da, sunt bine.
Dacă Laeddis e aici...
... ce-o să faci ?
Nu sunt aici să-l omor pe Laeddis.
Dacă era sotia mea, eu l-as omori. De două ori.
Când am ajuns la portile de la Dachau, gardienii SS s-au predat.
Comandantul a incercat să se sinucidă inainte să ajungem acolo, dar...
... a scrântit-o.
I-a luat o oră ca să moară.
Când m-am dus afară, am văzut toate cadavrele pe pământ.
Prea multe de numărat.
Prea multe de imaginat.
Asa că, da...
Gardienii s-au predat. Le-am luat armele, i-am aliniat.
Nu era război.
Era crimă.
M-am săturat de omoruri.
Nu de-asta sunt aici.
Deci, despre ce e vorba ?
După ce Laeddis a dispărut,
m-am documentat despre Ashecliffe.
Multi oameni stiu de locul ăsta, dar nimeni nu vrea să vorbească.
Parcă le e frică.
Locul ăsta e finantat printr-o subventie specială
de la Comisia pentru Cercetarea Activitătilor Antiamericane.
C.C.A.A. ?
Si cum combatem comunistii de pe insula asta ?
Făcând experimente pe creier.
Cel putin, asa cred eu.
- Asta crezi că se intâmplă aici ? - Nimeni nu ciripeste.
După aia am găsit pe cineva care a fost pacient aici.
Il cheamă George Noyce. Un student drăgut. Socialist.
A participat la un studiu psihiatric. Ghici ce testau.
Pasta de dinti.
A inceput să vadă dragoni peste tot. A incercat să-si omoare profesorul.
A ajuns aici, in Ashecliffe. In Pavilionul C.
I-au dat drumul după un an. Si el ce-a făcut ?
După două săptămâni, a intrat intr-un bar si a injunghiat mortal 3 oameni.
Avocatul a pledat nebunie, dar Noyce s-a ridicat in sala de judecată si...
... a cerut scaunul electric. Oriunde, numai intr-un spital de nebuni nu.
Judecătorul l-a condamnat pe viată in inchisoarea Dedham.
- Si tu l-ai găsit. - Da.
E distrus.
Dar din ce mi-a spus, e clar că fac experimente pe ei aici.
Nu stiu, sefu'.
- Cum poti crede un nebun ? - In asta constă frumusetea.
Nebunii sunt subiectii perfecti. Vorbesc, dar nimeni nu-i ascultă.
Am fost la Dachau.
Am văzut ce sunt in stare să-si facă fiintele umane, nu ?
Doamne, am dus un război ca să-i oprim.
Si acum poate se intâmplă aici ? Pe teritoriul nostru ?
Ce-ai venit să faci aici, Ted ?
O să obtin dovada.
O să mă intorc si o să dau in vileag locul ăsta.
Asta e.
Stai putin...
Ai inceput să pui intrebări despre Ashecliffe
si apoi, brusc, au avut nevoie de un serif federal ?
Am avut noroc. A evadat o pacientă. A fost scuza perfectă.
Nu asa functionează norocul. Nici lumea.
Au gard electrificat in jurul unei unităti septice.
Pavilionul C e in interiorul unui fort din Războiul Civil ?!
Un sef de stat major cu legături in OSS ?! Finantare C.C.A.A. ?
Dumnezeule ! Duhneste de operatiuni guvernamentale aici.
- Dacă te-au vrut aici ? - Aiurea !
- Puneai intrebări. - Aiurea !
Unde există vreo dovadă că Rachel Solando a existat măcar ?
N-aveau cum să stie că mi s-a dat cazul ăsta.
Dacă te cercetau si ei in timp ce-i cercetai tu ?
N-au trebuit decât să insceneze o evadare ca să te aducă aici.
Acum ne au pe amândoi ! Aici !
Dlor serifi, sunteti aici ? Aici directorul adjunct McPherson.
- Dlor serifi ! - Ne-au găsit !
E o insulă. O să ne găsească mereu.
Stiu că sunteti acolo.
O să plecăm de pe insula asta. Tu si cu mine. Haide !
Haide !
Uscati-vă. Dr. Cawley vrea să vorbească cu voi. Acum.
Si grăbiti-vă ! Chestia asta se transformă intr-un uragan !
Costumele voastre sunt la curătat. Ar trebui să fie gata până mâine.
Dacă nu ne ia apa intâi.
Apropo de asta, cred că s-a cam zis cu tigările tale.
- E singura noastră optiune ? - Am ceva frumos, gri de inchisoare.
Astea sunt numai bune.
Asa că repet: pacientii din Pavilionul C trebuie legati.
Dacă unitatea se inundă, o să se inece. Stii asta.
- Ar fi nevoie de o inundatie mare. - Asta e o insulă ! E uragan !
O inundatie mare e o posibilitate clară.
- Dacă ne lasă curentul ? - Există un generator de rezervă.
Dacă cedează si ăla, usile de la celule se deschid.
Unde o să se ducă ?
Nu pot să ia un feribot spre continent si să facă ravagii.
Ai dreptate. E mult mai probabil să facă ravagii aici.
Dacă sunt incătusati de podea, o să moară.
24 de fiinte umane. Poti să te impaci cu asta ?
Dacă ar fi după mine, i-as lega pe toti 42 in Pavilioanele A si B.
Scuzati-mă.
- Scuze, am o intrebare rapidă. - Doar o clipă.
- Am vorbit de biletul lui Rachel... - Legea celor 4. Imi place asta.
Ai spus că nu stii la ce se referă al doilea rând.
"Cine e 67 ?"
Mă tem că tot nu stiu. Niciunul din noi nu stie.
Nu-ti vine nimic in minte ?
Nimic ?
Pentru că tocmai te-am auzit spunând că sunt 24 de pacienti in Pavilionul C
si 42 de pacienti in A si B.
Inseamnă că aici sunt 66.
Corect.
Mi se pare că Rachel Solando sugera
că aveti un al 67-lea pacient, doctore.
- Mă tem că nu avem. - Asta e ridicol. Ce fac aici ?
- Ne facem treaba ! - Nu ti-a spus McPherson vestea bună ?
- Nu. Care e vestea bună, doctore ? - Rachel a fost găsită.
E aici.
Teafără si nevătămată.
N-are niciun semn.
Cine sunt oamenii ăstia ?
- Ce caută in casa mea ? - Sunt ofiteri de politie, Rachel.
Au... câteva intrebări.
S-a văzut un subversiv comunist
in această arie, dând manifeste.
Aici ?
- In cartierul ăsta ? - Mă tem că da.
Dacă ne-ai putea spune ce ai făcut ieri, unde ai fost,
ne-ar ajuta cercetările.
Da.
Ei bine, eu...
Am pregătit micul dejun pentru Jim si copii.
Apoi... i-am pus lui Jim mâncare la pachet si a plecat.
Apoi am trimis copiii la scoală.
Si după aia...
... m-am hotărât să inot in lac.
Am inteles.
Si după aia ?
După aia...
... m-am gândit la tine.
Imi pare rău, dnă, nu stiu despre ce vorbesti.
Nu stii cât de singură m-am simtit, Jim ?
Te-ai dus.
Esti mort.
Plâng in fiecare noapte.
Cum să supravietuiesc ?
O să fie bine.
Imi pare tare rău.
Totul o să fie bine.
Te-am ingropat !
Am ingropat un sicriu gol.
Carnea ta a căzut in apă, mâncată de rechini !
Jim al meu e mort. Cine dracu' esti tu ?
Cine dracu' esti tu ?!
Cine esti ?!
Imi pare rău de asta.
Nu v-am intrerupt. Am zis că poate-ti spune ceva.
Am găsit-o la far, aruncând pietre cu efect in apă.
Habar nu avem cum a iesit. Trebuie să mergeti la subsol.
E apă, mâncare si paturi. E cel mai sigur loc, când vine uraganul.
- Te simti bine ? Esti palid. - Sunt bine. Doar că...
Sefu', esti bine ?
E atâta lumină aici.
Fotosensibilitate, dureri de cap...
- Ai o migrenă ? - O să-mi treacă.
Ce are ?
Ia astea. O să oprească durerea.
- Ce are ?! - O migrenă.
E ca si cum ai avea lame in cap si ai fi bătut fără milă.
- Ia pastilele, dle serif. - Nu vreau pastile.
O să-ti ia durerea.
Trebuie să se intindă.
- Cine e ăla ? - El ?
Directorul.
Nu-ti face griji cu el.
Arată ca o jigodie care a fost in armată.
N-o să te contrazic aici.
Ar fi trebuit să mă salvezi.
Ar fi trebuit să ne salvezi pe toti.
Hei, amice.
Laeddis.
Da.
Pri...
Prietenul meu.
Fără resentimente, nu ?
Fără resentimente.
Uite ceva pentru mai târziu.
Stiu câtă nevoie ai.
Ceasul ticăie, prietene. Suntem in criză de timp.
Ajută-mă un pic.
As putea da de necaz.
Sunt moartă.
Imi pare atât de rău.
De ce nu m-ai salvat ?
Am incercat.
Am vrut, dar până am ajuns, a fost prea târziu.
Vezi ?
Nu sunt frumoase ?
LEGEA CELOR 4 CINE E 67 ?
De ce esti toată udă, scumpo ?
Laeddis nu e mort.
N-a dispărut.
E incă aici.
Stiu.
Trebuie să-l găsesti, Teddy. Trebuie să-l găsesti si să-l omori.
E in regulă.
Esti bine, sefu' ?
- Migrena asta nenorocită... - Generatorul de rezervă a căzut.
E balamuc aici.
Ce vrei să faci ?
Dumnezeule...
- S-o fi ars tot sistemul electric ? - Se prea poate, da.
Toată securitatea electronică...
Gardurile, portile, usile.
Frumoasă zi pentru o plimbare, nu crezi ? La Pavilionul C, de pildă ?
Poate dăm de Andrew Laeddis.
George Noyce, de care ti-am spus, a zis că aici ii tin pe cei mai răi.
Indivizi de care până si celorlalti detinuti le e frică.
- Ti-a dat Noyce schema ? - Nu chiar.
Nu-si amintea decât de tipete constante. Nu sunt ferestre.
Gratii de fier peste tot.
Doamne Dumnezeule !
Prima dată in Pavilionul C ?
Da.
- Am auzit povesti. - Crede-mă, fiule. N-ai auzit nimic.
Majoritatea tăcănitilor sunt incuiati, dar unii dintre ei sunt incă liberi.
Dacă vedeti vreunul, nu incercati să il prindeti singuri. Ăstia vă omoară.
E clar ?
Hai, miscati-vă. Duceti-vă.
E aici.
Laeddis.
Il simt.
Leapsa ! Ti-am dat-o !
Hei ! Asteaptă !
Ascultă-mă !
Ascultă. Nu vreau să plec de aici.
De ce ar vrea cineva ? Auzim lucruri aici despre lumea exterioară.
- Despre atoli, teste cu bombe H. - Teddy, unde esti ?
Stii cum functionează o bombă cu hidrogen ?
- Cu hidrogen ! - Nostim.
- Sefu' ! - Bombele explodează, nu ?
Nu si bomba cu hidrogen, asta face implozie creând o explozie
de gradul o mie, un milion !
- Intelegi ? - Da !
- Da ?! - Da, da !
Dă-i drumul !
Ce faci ?!
Dumnezeule, Teddy.
L-ati prins pe Billings. Ce dracu' e cu voi, băieti ?
- Prindeti-i, nu-i omorâti ! - Ne-a atacat.
Ajută-mă. Hai să-l ducem la infirmerie.
Nu, nu tu !
Fă pasi.
Mă omoară Cawley.
Laeddis.
Opriti-mă... vă rog... inainte să ucid.
Opriti-mă... inainte să omor mai multi.
Laeddis...
Mi-ai spus că o să scap de locul ăsta.
Mi-ai promis.
- Ai mintit. - Laeddis.
Laeddis ?
E foarte amuzant.
- Vocea ta... - N-o recunosti ?
După toate discutiile noastre ?
- După toate minciunile spuse ? - Lasă-mă să-ti văd fata.
Ei spun că sunt al lor acum.
Spun că n-o să mai plec niciodată de aici.
Ti se stinge chibritul.
- Arată-te acum ! - Ce, ca să mă mai minti un pic ?
- Aici nu e vorba de adevăr. - Ba da. De expunerea adevărului.
E vorba de tine !
Si de Laeddis.
Numai despre asta a fost vorba.
Eu am fost o ocazie.
O intrare.
George... George Noyce.
Nu. Nu e posibil. Nu se poate să fii aici.
Iti place ?
- Cine ti-a făcut asta ? - Tu.
Ce naiba vrei să spui ?
Toată vorbăria ta si sunt iar aici din cauza ta !
Cum te-au scos de la Dedham ? O să găsesc un mod de a indrepta asta.
N-o să ies niciodată. Am iesit o dată. Nu de două ori. Niciodată de două ori.
- Spune-mi cum te-au adus aici. - Stiau !
Nu intelegi ? Tot ce puneai la cale. Tot planul tău.
Ăsta e un joc. Toate astea... sunt pentru tine.
Nu anchetezi nimic. Esti un sobolan intr-un labirint.
Te inseli.
Zău ?
Ai fost singur mult timp de când ai ajuns aici ?
- Am fost cu partenerul meu. - N-ai mai lucrat cu el, nu ?
- E... E serif federal. - N-ai mai lucrat cu el, nu-i asa ?
George, uite... Mă pricep la oameni. Am incredere in omul ăsta.
Atunci au câstigat deja.
La dracu'.
O să... mă ducă la far.
O să-mi taie creierul.
Si sunt aici...
... doar din cauza ta !
O să te scot de-aici. N-o să te duci la far.
Nu poti să scoti adevărul la lumină si să-l omori si pe Laeddis.
Trebuie să faci o alegere. Intelegi asta, nu ?
- Nu sunt aici să omor pe nimeni. - Mincinosule !
N-o să-l omor ! Jur.
E moartă.
Uit-o.
Spune-i, Teddy.
Spune-i de ce.
Trebuie s-o faci. Nu există altă cale.
Spune-i de ziua când mi-ai dat medalionul.
- Trebuie s-o faci ! - Ti-am spus că mi se frânge inima.
M-ai intrebat de ce.
- Te manipulează. - Am spus că de fericire.
O să te omoare.
Vrei să descoperi adevărul ? Trebuie s-o dai uitării.
- Nu pot. - Trebuie s-o dai uitării !
Nu pot ! Nu pot.
Atunci n-o să pleci niciodată de pe insula asta.
Dolores...
Nu e in pavilionul ăsta.
A fost transferat...
... de aici.
Dacă nu e in pavilionul A, nu poate fi decât intr-un singur loc.
La far.
Să-ti ajute Dumnezeu.
Avem probleme. McPherson si Cawley sunt aici.
Au auzit că un infirmier a intrat tare intr-un pacient.
Se duc pe acoperis. Hai să plecăm de-aici.
Mergi. E firesc să fim aici.
- Ce s-a intâmplat cu tine ? - Ce vrei să spui ?
Unde ai fost ?
După infirmerie, m-am dus să mă uit pe dosarele pacientilor.
L-ai găsit pe Laeddis ?
- Nu. Nu l-am găsit. - Eu am găsit fisa de internare.
Nimic altceva in dosarul lui, niciun raport, nicio poză. Doar asta. Ciudat.
Poftim, uită-te.
Mă uit mai târziu.
- Ce e, sefu' ? - Mă uit mai târziu, atâta tot.
- Ashecliffe e incolo. - Nu mă duc la Ashecliffe.
Mă duc la far să aflu ce dracului se intâmplă pe insula asta.
Uite-l.
La naiba. Suntem prea in sud. Va trebui să ne intoarcem.
N-avem cum să trecem peste stâncile alea.
Poate există o cărare pe lângă stânci, care duce la far.
Stai, ce facem ? Avem fisa de internare.
Dovedeste că există un al 67-lea pacient de care ei spun că nu există.
Mă duc la farul ăla. Intelegi ?
- Ce pot să spun ca să te opresc ? - De ce ai vrea asta ? De ce ?
Să cobori acolo pe intuneric e sinucidere curată.
Bine.
- Poate mai bine nu vii de data asta. - Tu m-ai băgat in asta.
Si acum suntem blocati aici, pe stânca asta, pe insula asta
si nu ne putem baza decât pe noi, iar tu te porti ca...
Ca ce ? Cum mă port ?
Ce naiba s-a intâmplat in celulele alea, Ted ?
- Cum crezi că e vremea in Portland ? - Sunt din Seattle.
Seattle.
Mă duc.
Singur.
- Vin cu tine, sefu'. - Singur, am spus.
Bine.
La naiba !
La naiba.
Stiam că n-o să dureze mult, dar n-am putut ajunge. A venit fluxul.
Chuck !
Haide !
Chuck ! Unde esti, Chuck ?!
Cine esti ?
Sunt Teddy Daniels. Sunt politist.
Tu esti seriful federal.
Exact.
Vrei să iei mâna de la spate, te rog ?
De ce ? De ce ?!
Vreau să fiu sigur că ce ai acolo n-o să-mi facă rău.
O să păstrez ăsta...
... dacă nu te superi.
Nu mă deranjează.
Tu esti Rachel Solando.
Cea reală.
Ti-ai ucis copiii ?
N-am avut niciodată copii. N-am fost niciodată căsătorită.
Si inainte să fiu pacientă la Ashecliffe, am lucrat aici.
Erai asistentă ?
Eram doctorită, dle serif.
- Mă crezi nebună. - Nu, nici...
Si dacă spun că nu sunt nebună ?
Nu prea ajută la nimic, nu ?
In asta constă strălucirea kafkiană.
Oamenii spun lumii că esti nebun
si toate protestele tale că nu esti doar confirmă ceea ce spun.
Nu inteleg.
Odată declarat nebun,
tot ce faci se spune că face parte din aceea nebunie.
Protestele rezonabile, "negare".
Temerile valide, "paranoia".
Instinctele de supravietuire sunt "mecanisme de apărare".
Esti mai destept decât pari. Ăsta, probabil, nu e un lucru bun.
Spune-mi ceva.
Ce s-a intâmplat cu tine ?
Am pus intrebări despre niste transporturi mari de amital sodic...
- Si halucinogene pe bază de opiu. - Medicamente psihotrope.
Am intrebat si de operatii.
Ai auzit vreodată de lobotomia transorbitală ?
Fac pacientului electrosocuri si intră prin ochi cu un spărgător de gheată,
scot niste fibre nervoase.
Face pacientii mai ascultători. Usor de mânuit.
E barbar. Lipsit de scrupule.
Stii cum pătrunde durerea in organism, dle serif ?
- Depinde de unde esti rănit ? - Nu. N-are legătură cu carnea.
Creierul controlează durerea.
Creierul controlează frica, empatia, somnul, foamea, furia. Tot !
- Dacă l-ai putea controla ? - Creierul, vrei să spui ?
Recreează un om care nu simte durere...
... sau dragoste sau compasiune.
Un om care nu poate fi interogat, că nu are amintiri de mărturisit.
Nu poti lua niciodată toate amintirile unui om. Niciodată.
Nord-coreenii au folosit prizonieri de război americani
pentru experimente de spălare a creierului.
Au transformat soldati in trădători. Asta fac aici !
Creează fantome care să facă lucruri pe care oamenii sănătosi
nu le-ar face niciodată.
Ar dura ani de zile să ai competenta si cunostintele pentru asa ceva.
Ani de cercetare. Sute de pacienti pe care să faci experimente.
Peste 50 de ani, oamenii vor privi in urmă spunând:
"In locul ăsta a inceput totul."
Nazistii au folosit evrei, sovieticii, prizonieri din gulaguri, iar noi...
... noi am testat pacientii de pe Shutter Island.
Nu, n-o s-o facă.
Intelegi...
... că nu te pot lăsa să pleci.
Sunt serif federal. Nu mă pot opri.
Eram un psihiatru stimat...
... dintr-o familie respectabilă.
N-a contat.
Dă-mi voie să te intreb. Ai vreo traumă in viata ta ?
Da. Dar de ce ar conta asta ?
Vor sustine că o intâmplare din trecut te-a făcut să-ti pierzi mintile.
Si când o să te interneze aici, prietenii si colegii vor spune:
"Fireste că a clacat."
- "Cine n-ar face-o după..." - O pot spune despre absolut oricine.
Dar o vor spune despre tine.
Cum e capul ?
- Capul ? - Vreun vis ciudat in ultima vreme ?
Dificultăti in a dormi ?
Dureri de cap ?
- Sunt predispus la migrene. - Dumnezeule...
N-ai luat nicio pastilă, nu ? Nici măcar aspirină ?
- Aspirină ? - Dumnezeule !
Si ai mâncat si băut ce ti-au